Aboridžini iz Australije
su jedna od najstarijih
kultura na svetu.
Naše priče
su starije od Stounhendža u Engleskoj.
One su 20 ili 30 hiljada godina starije
od piramida u Egiptu.
Ako se pogledaju
ovi Vanđina likovi
u pećinskoj umetnosti,
ovi likovi izgledaju baš kao Sivi vanzemaljci.
Neverovatno!
Mi smo ih rezbarili, pevali,
mi smo ih igrali u pričama,
slikali smo ih,
i kad su posetioci otišli,
mi ih nismo zaboravili.
Od praskozorja civilizacije,
ljudski rod je zahvaljivao za svoje početke bogovima
i drugim posetiocima sa zvezda.
Šta ako je to tačno?
Da li su vanzemaljska bića
zaista pomogla u oblikovanju naše istorije?
I ako je tako,
da li su tajne iz naše prošlosti
možda poverene...
australijskim Čuvarima mudrosti?
# Drevni vanzemaljci 11x07 # Čuvari mudrosti Datum originalnog emitovanja: 24. jun 2016.
2015, u svom dokumentarnom filmu
Demijen Not je objavio arhivu sa preko 2 hiljade fotografija NLO-a,
snimljenih na australijskom nebu
u poslednje tri godine.
Oh, bože moj!
Čini se da, kao, svetli.
Ustvari, menja oblik
i rotira.
-Aha. -Ovo je izvanredno.
Australija je svakako žarište
za posmatranje NLO-a.
Dogodio se izvanredan porast broja izveštaja
osmatranja NLO-a od strane javnosti,
naročito od pojave Interneta.
Svi dokazi pokazuju da NLO-i
sigurno posećuju Australiju
desetinama hiljada godina.
Postoje zapisi ugravirani u vidu pećinske umetnosti
od australijskih Aboridžina,
koji datiraju hiljade godina ranije.
Australija je jedan od najtajanstvenijih kontinenata,
i Aboridžini imaju razne
drevne priče
o spuštanju nebeskih bogova.
Ovo su najverovatnije neke od najstarijih priča
o vanzemaljskoj umešanosti
koja se desila na planeti Zemlji.
Australija je bila nalik poslednjoj granici
dugo nakon što je Amerika nastanjena.
Pa, bilo je to 1770,
kada je britanski istraživač kapetan Kuk
naišao na Australiju,
i tek je 1788.
zapravo bila nastanjena--
to je bilo na istočnoj obali Australije--
gde su nastanjeni osuđenici.
Njih su Britanci doveli
iz svojih zatvora.
Danas, prostor Sidneja
koji su Britanci prvo nastanili
je užurbana metropola,
a Australija je postala
jedno od najpoznatijih turističkih odredišta na Zemlji.
Ali, skriveno iza ove moderne fasade
je skoro šest ipo miliona kvadratnih kilometara
nerazvijene i slabo naseljene zemlje,
poznate kao unutrašnjost.
Australija je relativno novo kopno
za Zapadni svet,
ali za skoro 700 hiljada ljudi
koji kontinent nazivaju domom svojih predaka,
on ima istoriju koja datira
od pre desetina hiljada godina.
Postoji nešto vrlo, vrlo posebno
u vezi Australije.
Ovde je situacija gde je ova velika kopnena masa
bila prilično odsečena od ostatka sveta
40 hiljada godina.
A to zbilja ne nalazimo
na- na mnogo drugih mesta na svetu.
Šta se dešavalo na ovom ostrvskom kontinentu
tokom desetina hiljada godina
koliko je bilo u izolaciji?
Kada su ovde stigli prvi Evropljani,
oni nisu imali mnogo znanja
o nebu,
dok su naši ljudi imali mnogo
drevnog znanja o zvezdanom sistemu,
i konstelaciji zvezda.
Naše znanje i mudrost su veoma stari.
Antropolozi datiraju postojanje
australijskih Aboridžina na više od 60 hiljada godina,
po čemu je jedna od najstarijih, neprekinutih kultura na svetu.
Aboridžini iz Australije
su jedna od najstarijih kultura na svetu.
Ni jedna druga kultura na svetu
ne može da se uporedi sa australijskim kulturama.
Oni poseduju znanje mnogo starije
nego bilo koje drugo naše znanje.
Aboridžini
nemaju zvanično pismo svog jezika.
Umetnost, muzika i usmeno predanje
su njihov način predaje istorije i svetog znanja
budućim generacijama.
Njihova prošlost je prikazana
na različitim stenovitim zidovima,
rasutim po kontinentu.
Naša usmena tradicija, naše priče
koje se prenose sa generacije na generaciju,
mudrost i znanje
koji su nam dati od našeg boga,
stariji su 10 ili više hiljada godina
od Stounhendža u Engleskoj.
Oni su 20 ili 30 hiljada godina stariji
od egipatskih piramida.
Ove drevne tradicije
su sve jako povezane
sa vezom Australije
sa zvezdama, i sa bićima
za koja je rečeno da su došla sa zvezda.
Kao dokaz, teoretičari o drevnim astronautima
ukazuju na pećine na severozapadu oblasti Kimberli,
koje sadrže oslikana bića po imenu Vanđina,
nebeske heroje jednog od domorodačkih australijskih klanova.
Aboridžini imaju raznovrsne
drevne priče
o Vanđina likovima,
velikih heroja
i nebeskih bogova koji su menjali kontinent
i stvorili reke i planine,
i borili se međusobno, i onda su otišli.
Ako se pogledaju ovi Vanđina likovi pećinske umetnosti,
oni imaju velika, bela lica.
Oni zaista nemaju usta vredna pomena.
Imaju veoma velike, crne oči,
i prostor oko njihovih glava
koji je, verovatno, vrsta svemirske kacige.
Ovi Vanđina likovi umnogome
izgledaju baš kao Sivi vanzemaljci.
Stoga moramo da se upitamo,
ukoliko pećinska umetnost predstavlja vanzemaljce.
Da li, možda, ove slike prikazuju
vanzemaljce koji su posetili Australiju u drevnoj prošlosti?
I ako je tako, da li domorodci, koji žive danas u Australiji,
još uvek imaju uvid u značenje
koje je u pozadini drevne umetnosti na kamenu?
Svi mi imamo priče
o ljudima u letelicama
koji dolaze sa zvezda,
odlaze na zvezde, itd.
S ciljem da ih održimo,
da ih prenesemo narednoj generaciji,
mi smo izradili reljefe, slike,
spevali pesme.
Mi smo ih igrali u pričama
da bismo osigurali da će biti prenešene dalje.
I tako, kada su posetioci otišli,
mi ih nismo zaboravili.
I nikad ne zaboravljamo stvari
koje su nam oni prosledili,
i znanje koje su nam oni preneli.
Australija je jedno od nekolicine mesta
gde još uvek postoje žive mitologije
gde možemo da razgovaramo sa ljudima čije priče
su bile prenošene
hiljadama generacija.
One govore o učiteljima koji su se spustili sa neba,
i darovali sve znanje čovečanstvu.
Stoga je to, po meni, neverovatno blago
za teoriju o drevnim astronautima.
Da li domorodci Australije,
koji imaju usmenu tradiciju
koja datira pre desetina hiljada godina,
zaista imaju tajne o ljudskoj prošlosti
koje spoljni svet tek treba da otkrije?
Možda se još činjenica može naći
proučavanjem prikaza
jednog od njihovih najznačajnijih nebeskih bogova.
Sledi...
Oni su rekli da je vatra spaljivala
vrh planine i sve uokolo
tokom svakog njegovog spuštanja.
Sletanja su uvek bila povezana
s mnogo buke,
-dima i vatre? -Da.
Nacionalni vodeni park u Brizbejnu.
Novi južni Vels, Australija.
Zaštićeno mesto Bulgandri
je jedna od brojnih, svetih domorodačkih lokacija,
gde se mogu videti drevni reljefi u stenama.
Mnogi veruju da su stari hiljade godina.
Oh, neverovatno.
Februara 2016,
istraživač i izdavač Đorđo Cukalos
otputovao je u Australiju
na sastanak sa starešinom Aboridžina Kevinom Gavi Dankanom,
da prouči jedan od najstarijih reljefa koji se tamo mogu naći.
I, šta mi to sada gledamo?
Ovo je zapravo slika
onog koji je naš Bog otac, stvoritelj, Baiame.
To je ono što veruje naš narod.
U redu.
Baiame je došao, pa,
sa mesta koje mi nazivamo Jutarnja zvezda
unutar Mirabuke.
„Mira“ znači zvezde,
a „buka“ znači reka.
To je Mlečni put koji teče preko našeg noćnog neba.
Ne šalite se? U redu.
On je jedan od onih nebeskih heroja
koji su došli iz Mlečnog puta?
Da.
On je nebeski heroj i
Baiame se rezbari na način koji ovde vidite--
ispruženih ruku,
u jednoj ruci drži Mesec...
...a u drugoj Jutarnju zvezdu,
koja je nalik onom što nazivamo planeta Zemlja.
A ovo su
dva meseca koji postoje
oko Jutarnje zvezde u Mirabuki,
odakle je Baiame došao.
Aha.
A ovo je kanu.
On je preplovio reku života u Mirabuki
preko nebeskog sveta.
Znači, on je plovio preko Mlečnog puta?
Da, on je plovio preko Mlečnog puta...
a ovo je njegov brod kojim je doplovio,
i on se prizemljio, na tlo...
i smrskao je vrh planine,
koja je sveta planina Maunt Jengo
nedaleko odavde.
I kada se spustio kažu da je vatra krenula ispod njegovih stopala
i da je spalila planinu-- vrh planine,
i sve uokolo, svakog puta kada bi se spuštao.
Znači da su spuštanja uvek bila povezana
sa mnogo buke, dima
-i vatre? -Da.
Vatreni trag koji je Baiame ostavljao dok bi odlazio
s vrha planine na nebeski svet,
kada je Baiame otišao, bio je toliko blještav,
da ga ljudi tumače kao neku vrstu svemirske letelice...
Aha.
...kako odlazi i dolazi,
ali ovo je jednostavan način na koji mi tumačimo
Baiameovu svemirsku letelicu.
Dobro, ali to je zato što nije postojao
rečnik u to vreme.
-Da. -Stoga, za mene, to su sve
divni, pesnički načini da se opišu svedočenja očevidaca
stvari koje su neverovatne.
Da.
Ovo mesto se smatra da je
staro između 8 i 10 hiljada godina.
Neverovatno.
Ovi duborezi,
ove oslikane stene, to su naše knjige.
Smatra se da su one,
u osnovi, istinite.
I dok mnogi na Zapadu
smatraju da su priče domorodaca samo folklor,
skorašnji nalazi govore da su barem neke
od njihovih priča istorijski tačne.
Septembra 2015,
naučnici koji su proučavali tradiciju Aboridžina
o podizanju nivoa mora u prošlosti nalaze slaganje
sa geološkim nalazima.
Neverovatno, informacija je verno preneta
iako su se ti događaji desili negde
pre 7 do 18 hiljada godina.
Slični nalazi koji uočavaju tačnost domorodačkih mitova
koji se objavljuju od 1980-ih,
uključuju saznanja o cunamijima,
zemljotresima, vulkanskim erupcijama,
udarima meteorita, i pomračenjima Sunca u dalekoj prošlosti.
Njihove priče o događajima koji su se desili
pre 12 hiljada godina, možda i više, su sada provereni
putem geoloških nalaza.
Ovo je od izuzetne važnosti
jer ako su istiniti u vezi geoloških događaja,
da li možemo da ih uzmemo takve kakve jesu
njihove priče ili njihova
sećanja na vanzemaljska bića,
duhovna bića, nebeska bića, kako dolaze na Zemlju
i intervenišu u ljudskim životima?
Verujem da možemo.
Da li su možda priče Aboridžina
o nebeskim bićima stvarna, istorijska činjenica, a ne mit?
Da li su njihovi bogovi stvoritelji bili vanzemaljski posetioci?
Možda se dodatni tragovi mogu
naći proučavanjem dokaza
o drevnom hodočašću
Egipćana u Australiju.
Stigli smo.
Neverovatno.
Koliko mislite da su stare?
Mislimo da je staro oko 4.600 godina.
Neverovatno.
Naše priče
o njihovim posetama
su starije od
dolaska Evropljana.
Centralna obala,
Novi južni Vels, Australija.
Duboko unutar Nacionalnog vodenog parka u Brizbejnu
nalazi se tajanstveno mesto poznato kao Gosford glifs.
Nalazište se sastoji od dva velika zida od po dva ipo metra,
sa preko 300 ugraviranih duboreza,
duboreza za koje stručnjaci kažu da ne podsećaju na umetnost domorodaca,
već na egipatske hijeroglife.
Nakon dešifrovanja tekstova,
egiptolog 21. veka Rej Džonson veruje da oni otkrivaju
mesto gde je sahranjen Lord Nefer-ti-ru,
član egipatske kraljevske porodice
koji je umro tokom posete ovoj oblasti
sa svojim bratom negde između 2637.
i 2614. p.n.e.
Ovde je zaista predivno.
O, znam.
Đorđo Cukalos se za vreme svog boravka u ovoj oblasti 2016.
sastao sa lokalnim teoretičarem o drevnim astronautima, Evanom Strongom
da bi stekao lično iskustvo o ovim zagonetnim reljefima.
-Stigli smo. -Zadivljujuće.
Ovo je neverovatno.
Nisam mogao ni da zamislim, hoću reći,
ovo izgleda potpuno drugačije nego na fotografijama.
I šta ovi
-hijeroglifi kažu? -Pa...
najmanje jedna ploča govori o dvojici braće,
dvojici prinčeva, koji su došli ovde iz Egipta.
Dogodio im se brodolom.
Jednog od njih ujela je zmija.
On je zatim umro.
Pretpostavka je, da je The theory is, then,
ovde sahranjen,
i zato su
-ovi hijeroglifi ovde... -A-ha.
...zato što je on ovde umro...
ali tu su i ovi drugi zidovi
sa mešavinom simbola.
Ovaj ovde je, više je
u stilu filosofske astrofizike
sa simbolima koji mogu značiti razne ezoterične stvari, i tako...
Da li su egiptolozi uopšte preveli
ove simbole?
Bilo ih je, ustvari nekoliko.
Da.
Hm, više ljudi je to uradilo.
I kakva je bila njihova reakcija?
Pa, Rejmond Džonson je bio jedan od prvih ljudi
koji je ovde došao i prevodio.
On je zapravo poslao neke od svojih prevoda
u Biblioteku Kaira, i Dr. Abu Dia' Gazi
je rekao, „Da, na pravom ste tragu.“
Postoji nešto što se naziva proto-egipatski.
I šta mislite, koliko su ovi stari?
Mislimo da zbog rasprostranjenosti najmanje na jednoj
ploči proto-egipatskog, da je staro oko 4.600 godina.
Zapanjujuće.
Da li po vama postoje
neki hijeroglifi koji se ističu?
Da, sigurno.
Pođite zamnom ovde dole
i pokazaću vam taj drugi.
I tako, ovaj ovde, hm nazivamo NLO glif
i ljudi ga tako nazivaju otkad dolaze ovde
zato što, na neki način,
liči na NLO.
Bez sumnje ima klasičan NLO oblik.
Ima te... zrake
ili kako god bismo to hteli da nazovemo.
Šta biste rekli ako bi neko tvrdio, pa,
da ovo nije NLO, već neki drugi simbol
koji-- ali sigurno ne taj?
Mislim da je neko predložio da je ovo nakit,
ali to je potpuno drugačiji simbol koji je obrnut
i zaista se ne uklapa sasvim.
Ovo je jedan od onih simbola
koji- koji nisu po kanonu.
Po vašem mišljenju,
zašto zastupate stav da su Egipćani
stigli čak do Australije?
Mislim da je nedvosmisleno da su tražili ezoteričnu mudrost.
-Od Aboridžina? -Da.
Drevni Egipćani, postoje priče,
i priče Aboridžina,
o njihovom dolasku, i o njihovim posetama
mnogo pre nego što su ovde došli Evropljani.
Prirodno,
mi bismo imali zajedničku ceremoniju
sa ovim ljudima jer oni
imaju slična verovanja
našima.
Egipćani imaju istu duhovnu vezu
sa nebeskim svetom.
Mnoge priče
sa celog ovog kontinenta,
ne samo odavde, već sa celog kontinenta,
govore o onima koji su došli morem
i stigli na ove kontinente, i nešto našeg znanja,
mudrosti i tehnologije je dato njima,
i ako se malo istraži,
u poslednjim piramidama koje su pronađene,
nađeni su bumeranzi
napravljeni od drveta sa ovih prostora,
i ispisani su hijeroglifima o crncima
kako bacaju bumerange u lovu na patke i guske.
Pitanje je zašto bi nas oni oslikavali
i stavljali na reljefe njihovih zidova ako nisu ovde dolazili?
Da taj susret i odnos
nije bio značajan, oni o tome ne bi govorili svojim reljefima.
Moralo je biti značajno da bi se ostavilo u duborezu.
Artefakti aboridžina
nađeni u Egiptu?
Hijeroglifi nađeni u Australiji?
Da li je ovaj kontinent možda
bio mesto hodočašća za posetioce
koji su tražili direktnu vezu sa takozvanim bogovima?
Teoretičari o drevnim astronautima kažu „da“,
i upućuju da se dalji dokazi o ovoj vanzemaljskoj vezi
mogu naći u zaboravljenim megalitskim građevinama.
Ovo kulturu Aboridžina zaista predstavlja
u potpuno drugačijem svetlu.
On je upitao Aboridžine,
„Odakle vaš narod dolazi?“ A naš narod
bi uvek samo pokazao prema nebu.
Mulumbimbi,
Novi južni Vels, 1939.
Frederik Slejter,
predsednik Australijskog arheološkog društva,
bio je poslat da istraži
otkriće kompleksa postavke Aboridžina
koje se sastojalo od 188 uspravnih stena.
Slejter je toj grupaciji dao nadimak
„Australijski Stounhendž“
i bio je ubeđen da je to
jedan od najstarijih hramskih kompleksa u svetu,
stariji od onih koji su nađeni u Evropi i Bliskom istoku.
Frederik Slejter je pronašao da je lokacija koju je istraživao
bila deo većeg, mnogo većeg prostora,
i uklapala se veoma precizno
u sveti zakon Aboridžina, mitove i legende.
Nakon nekog vremena, Frederik Slejter je pretpostavio
i predložio da umesto iz Afrike,
treba da razmotrimo ponovo
evoluciju čoveka iz Australije.
On je učinio veliki skok
i počeo da izjavljuje da su u drevna vremena u Australiji,
Aboridžini bili napredniji
nego bilo koja kultura na planeti koju on može da navede.
Ostatak akademske zajednice
skoro da ga je proglasio ludim.
Vlasnici zemlje su bili toliko užasnuti tom kontroverzom
da je zbog toga lokacija
bila prilično uništena buldozerima.
Postoji mnogo kamenih krugova,
po čitavim britanskim ostrvima i Evropi.
Stounhendž je jedan od najpoznatijih.
I svi oni su u nekoj vezi
sa astronomskim opservatorijama.
Stounhendž Aboridžina
bi zaista promenio način na koji razmišljamo o Aboridžinima
i dometima njihovog društva.
Gde vidimo da su imali astronomske i arheoastronomske
građevine koje su im pomogle da prate nebesa,
kao što je to činilo i uspravno kamenje u Evropi.
Da li nam možda takozvani
Stounhendž Aboridžina daje uvid
u druge postavke od kamena
koje nalazimo raštrkane svuda po svetu?
Ako je tako, da li služe tome da daju trajan zapis
značajne veze sa drugim svetom?
Uluru Rok, takođe poznat i kao Ajers Rok,
je smešten blizu centra kontinenta,
na oko 2 hiljade kilometara
od najbližeg većeg australijskog grada.
Ova geološka nepravilnost
je jedna od najvećih izolovanih stena na svetu.
Dugačka je oko 3 kilometra
i uzdiže se u visinu od preko 300 metara.
To je, ustvari,
vidljivi vrh ogromnog, vertikalnog kamenog bloka
koji ide u dubinu zemlje
čitavih pet kilometara.
Ona je ogromna, sedimentna stena
koja je džinovska,
locirana usred pustinje.
Geolozi ne mogu da zaista objasne
kako je Ajers Rok nastao.
Izgleda skoro kao da je neko uzeo
s nekog drugog mesta
i doneo u centar kontinenta
i tu je jednostavno izbacio.
Za domorodce je
Uluru jedno od njihovih najsvetijih mesta
i mesto hodočašća.
Oni smatraju da je to središte Zemlje.
U kosmologiji Aboridžina,
mnogo puta sam reljef je
nalik Bibliji i Raju, jedna celina.
Stoga, na mestima kao što su Uluru, Ajers Rok,
ova stena je od velikog značaja
zato što su ih oni ugradili u sećanje naroda
na vreme kada su nebeski duhovi, koji su dolazili na Zemlju, stvorili svet.
Priče o stvaranju u Uluru Roku
su prvenstveno povezane sa zmijom kao duga.
Za ovo božansko biće kaže se da je došlo sa neba
na početku vremena,
i u svom stomaku je sadržalo celokupno stvaranje,
kao i prva ljudska bića.
Dugina zmija se naziva Gria.
Dugina zmija je vezana
sa svim narodima Aboridžina po celoj Australiji.
Ona nas povezuje kao narod Aboridžina,
zato što se smatra
veoma svetim simbolom stvaranja.
Starešina sa kojim smo bili u kontaktu
nam je ispričao priču o Uluru,
koja je prilično očaravajuća.
Da smo mi zapravo zasejani putem koplja
kroz svemir iz Plejada.
Ono se zabolo u zemlju,
i to mesto je bilo Uluru.
I tako, Uluru i njegova priča o stvaranju Dugine zmije
može da bude nagoveštaj,
u smislu teorije o drevnim astronautima,
momenta zasejavanja u- u našoj istoriji.
Teoretičari o drevnim astronautima već dugo ukazuju na to
da je Zemlja bila zasejana od strane vanzemaljaca u dalekoj prošlosti.
Da li ovo može biti istina?
I ako je tako, da li priče Aboridžina
odražavaju ovu istinu?
Kada su prvi Evropljani stigli ovde,
kapetan Filip, koji je bio engleski moreplovac,
je istakao zastavu Velike Britanije u Sidneju,
i upitao je tada Aboridžine
„Odakle dolazi vaš narod?“
Naš narod bi uvek samo pokazivao ka nebu.
On nije mogao da veruje da ti ljudi,
upućeni na Majku Zemlju,
kažu da dolaze iz nebeskog sveta.
Da li je moguće da je čovečanstvo ustvari zasejano
na Zemlji sa neke druge planete,
kao što starešine Aboridžina tvrde?
Da li je možda ova istina šifrirana u pejzažu Australije,
sačuvana za buduće generacije?
Istraživači ukazuju da neka sveta mesta Aboridžina
i dalje služe kao ispostave vanzemaljaca.
Oni imaju priče o tajanstvenom, nestalim ljudima,
čudnim zvucima i pojavama čudnih stvorenja.
Neki ljudi su zapravo putovali na
Jutarnju zvezdu.
Blu mauntins.
Australija.
Posvuda po zidovima pećine Red hends
nalaze se otisci šaka
muškaraca drevnih Aboridžina, žena i dece.
Umetnost je ostala kao zavet
vremena njihovog fizičkog postojanja ovde na Zemlji,
pre stotina a verovatno čak i hiljada godina.
Prema lokalnim starešinama,
mesto je služilo
za inicijaciju mladih ratnika.
A ovde se i zajednička mudrost
zemlje i neba
prenosila narednim generacijama od strane nebeskih bogova.
Mi ostavljamo naše slike na zidovima pećine,
kao što su otisci naših šaka,
od našeg detinjstva.
Ovo se radi iz generacije u generaciju.
Blu mauntins su veoma sveto područje,
sveto mesto,
naročito najviša mesta,
zato što smo tako bliži Baiameu,
bliže Bogu.
Maunt jengo-- mesto prvog spuštanja
Boga stvoritelja Aboridžina, Baiamea--
nalazi se ovde,
u lancu Blu mauntins.
Zanimljivo je da je ova oblast danas takođe dobro poznata
zbog tajanstvenih nestanaka
brojnih planinara...
izletnika...
i vojnika...
a i po nebrojenim uočavanjima NLO-a.
Australijske Blu mauntins takođe su međunarodno znane
kao stecište NLO viđenja i ostalih misterija.
Postoji svakako mnogo tajanstvenosti na Blu mauntins.
Izletnici, planinari, istraživači...
imaju svoje priče o tajnama,
nestalim ljudima,
čudnim tunelima,
čudnovatim zvucima
i viđenju čudnih stvorenja.
Opažanja NLO-a iznad Blu mauntins
je dalo povod za mnoge novinske članke, radio emisije i knjige.
Mnogo ljudi je istupilo
proteklih par decenija da dokumentuju
i zabeleže svoja sopstvena iskustva.
Mi imamo dugu tradiciju od nekoliko stotina uočavanja.
Lično sam prikupio
oko 600, 800 približno uočavanja NLO-a.
I tokom mog života, to se sve vreme samo uvećava.
Postoje priče o NLO-ima od ranih doseljenika
oko 1850. godine.
Ima jedna priča iz približno 1890-ih
o farmeru koji je orao njivu a letelica,
srebrna letelica, pojavila se iznad litica.
Stojao je i posmatrao je dok nije iščezla.
Pojavila se ponovo po noći i prizemljila se.
On je uzeo pušku i krenuo napolje da izvidi
šta se to dešava, a letelica je ponovo uzletela.
Rekao bih da su Blu mauntins
služile kao mesto kontakta za vanzemaljce
iz neke napredne civilizacije u svemiru.
Ono što je zanimljivo da se napomene
je da postoji
na našoj planeti nekoliko centralnih vrpci.
Ovo mesto konkretno je tačno na
na geografskoj širini od -33.
To znači da je poravnato baš sa
galaktičkim središtem.
Kad smo to već spomenuli, zanimljivo je uporediti je
sa geografskom širinom 33
planete Zemlje.
Za to mesto se konkretno misli
da ga stalno posećuju
iz raznih delova planetarnog sistema,
iz različitih delova galaksije,
pa čak i izvan ove galaksije,
iz kosmičkih daljina.
Neverovatno.
Da, da li ste primetili tu stvar?
Mnogo je NLO dešavanja.
Ovde postoji nešto što se čini da je zvezdana kapija,
neka vrsta kapije ka drugim dimenzijama i za skokove u hipersvemir,
možda, i iz nekog razloga,
Australija je mesto gde su postavili
ovu hipersvemirsku kapiju koju vanzemaljci koriste.
Da li Blu mauntins u Australiji imaju ulogu
vanzemaljske kapije?
Da li to može da objasni čudne pojave
u ovoj oblasti i njenoj okolini o kojima se izveštava?
Ako je tako, da li postoji neka veza
sa lokalnim plemenom Aboridžina?
Starešine nekada pričaju
da su neki ljudi ustvari i putovali
na Jutarnju zvezdu...
i nakon toga se vratili.
To se i ne može smatrati otmicom,
već su oni u suštini otišli--
otišli tamo i vratili se.
Australijski Aboridžini
imaju povezanost i odnos
sa onim što mi nazivamo vanzemaljci i NLO-i,
koji datira desetinama hiljada godina unazad.
Oni nisu zbunjeni postojanjem vanzemaljaca.
oni su razvili
svest o pojedinačnim vrstama posetilaca
iz onog što mi nazivamo spoljašnji svemir.
Ovo nije novo.
Ovo se dogodilo ranije hiljadama puta.
Kako to znamo?
Iz svih ostataka koji su ostali iza
drevnih.
Samo budala može da kaže, „A, ne.
„Postojimo samo mi u
ovom ogromnom kosmičkom prostranstvu.“
Da li australijski domorodci
zaista imaju vezu sa bićima sa drugih svetova?
Bićima koja posećuju kontinent
hiljadama godina?
Teoretičari o drevnim astronautima ukazuju da se dodatne činjenice
o vanzemaljskom kontaku mogu naći
istraživanjem rituala Aboridžina poznatog kao
„sanjanje“.
Dok se užurbane ulice
Sidneja pune radnicima i turistima--
800 kilometara dalje,
starešine Aboridžina poznati kao „učeni ljudi“,
pripremaju se za ceremoniju sanjanja.
U ovoj kulturi sanjanje je sveto
i predstavlja složen duhovni koncept
koji prevazilazi linearno vreme.
U početku,
postojao je veliki duh.
Sa zvezda odakle su došli,
i spustili se dole
na ovo mesto.
Starešine,
duhovne vođe naroda Aboridžina,
neće- neće samo pevati, već će koristiti i hipnotičke tehnike
kao što je didžeridu, koji stvara ovo zujanje.
To će vas odvesti u izmenjeno stanje.
To ih dovodi u vezu sa njihovim Vremenom sanjanja,
neviđenim svetovima,
u zajednicu sa njihovim precima,
nebeskim bogovima.
Vreme sanjanja je ovo ogromno skladište
akumulirane mudrosti,
slika i priča.
To je kao i druge tradicije koje veruju da postoji mesto
na kome se nalazi zabeleženo sve što se dogodilo
i kome njihove starešine mogu pristupiti putem izmenjenog stanja.
Verovatno ne postoji koncept koji je osnovniji
u kosmologiji Aboridžina nego što je to koncept sanjanja.
Nekada se naziva „Vreme sanjanja“.
To je ideja o mitološkim počecima sveta,
ali tu je važno što je to neka vrsta transcendentnog vremena.
Ono što pod time mislim je da s njihovog gledišta,
to nije nestalo.
Teoretičari o drevnim astronautima kažu
da na mnogo načina, koncept Vremena sanjanja
ogleda drevnu hinduističku ideju o Akaša zapisima...
zbirci prošlog, sadašnjeg,
i budućeg znanja, za koje se veruje da je upisano
u ne-fizičko postojanje
poznato pod imenom astralna ravan.
Akaša zapisi su neka vrsta džinovskog holograma,
holografskog sveta u koji možemo ući da bismo stekli mudrost,
pristupili znanju...
možda čak i da se povežemo
sa vanzemaljskim bićima.
Prilično je izuzetno da Aboridžini poseduju koncept
Vremena sanjanja, koji odgovara ne samo Akaša zapisima,
već takođe i ideji holografskog modela.
1997. godine,
teoretski fizičari predložili su revolucionarnu ideju
pod nazivom holografski model.
Zanimljivo je da ova teorija ogleda drevni koncept
koji se nalazi kod australijskih domorodaca
i takođe i u tradiciji hinduizma.
Teorija o holografskom svemiru
tvrdi da je svet koji vidimo
obična projekcija dvodimenzionalnog prostora.
Ono što opažamo kao fizičke objekte
su zapravo projektovani delići podataka.
Postoji očaravajuća ideja
da svemir možda nije trodimenzionalan.
On je projekcija
sa neke vrste dvodimenzionalnog slajda.
On je hologram--
nešto slično kao u filmu Matriks--
i da se mi krećemo unutar nečeg što izgleda trodimenzionalno,
ali je u stvari iluzija.
Ova neverovatna teorija
može da izgleda nategnuta,
ali 2013, istraživači na Ibaraki Univerzitetu u Japanu
su našli da je teoretski model matematički izvodljiv
i da je zapravo možda i tačan.
Postoje te paralele
između Vremena sanjanja Aboridžina,
hinduističkih Akaša zapisa,
i Teorije o holografskom svemiru--
i to sve izgleda kao
neka vrsta vanzemaljske tehnologije
koja stavlja sve informacije o kosmosu
na jedno mesto.
Da li je moguće
da starešine Aboridžina dolaze u dodir
sa vanzemaljskom ravni kada izvode svoje ceremonije?
Ravni koju ni naši najveći naučni umovi
još uvek ne razumeju u potpunosti?
Ako je tako, da li ovo daje dokaz
o vezi koja se održava između ove domorodačke kulture
i naprednih vanzemaljskih bića?
Treba da se podsetimo da su Aboridžini
naša poslednja direktna veza sa našom vanzemaljskom prošlošću.
Naša odgovornost je da slušamo,
jer mi je jedna stvar jasna--
njihove priče su veoma jasne u svojoj poruci
da nismo sami u svemiru.
Mi smo vanzemaljci.
Naše telo je stvoreno od ove zemlje,
ali naš duh dolazi sa Jutarnje zvezde.
Mi dolazimo sa drugog mesta, sa drugog sveta.
Dovedeni smo ovde davno da naselimo ovo mesto
koje danas nazivamo Zemlja.
Da li možda Čuvari mudrosti Aboridžina služe
kao direktna veza ka našim vanzemaljskim stvoriteljima?
I da li možda postoje poruke
ostavljene čovečanstvu ugrađivanjem
u njihove svete tradicije?
S obzirom da smo na pragu novog nivoa
nauke i shvatanja,
možda ćemo otkriti da priče
iz najstarije svetske, žive kulture
ne samo da otkrivaju naše istinsko poreklo...
već i našu sudbinu.
Prevod sa engleskog na srpski: GalQuest TITLOVE OBEZBEDILI A+E NETWORKS